MEKONGDELTAT 6 oktober 1971
Starka grejer.
- Var är de jävla gulingarna? - Jag tror inte att de finns därute.
Det var fan i mig starka grejer.
Professorn! Hur många gånger kan du skita per timme?
Killen har diarré.
Varför göra dig besväret att dra upp byxorna?
Runkar du nu igen, Jake?
Kom hit och runka min svarta stake lite!
- Snälla? - Han berju snällt.
Jag har ingen pincett på mig.
Helvete... Något rör sig i skogsbrynet!
Något är fel.
Mitt huvud!
Hjälp mig!
Upp med dig!
Vad fan är det med dig?
Läkarhjälp!
DROGHELVETET Sök hjälp mot drogmissbruk
Ursäkta mig.
Har vi åkt förbi Bergen Street?
Bergen...?
Jag somnade.
Tusan...
Hej, Chester.
Gå och lägg dig. Har du svårt att sova igen?
Jake, är det du?
- Har du möblerat om? - Jag flyttade på stolen bara.
Hjälper detta?
Vad tycker du då? Om rummet?
- Fråga mig i morgon. - Det är i morgon.
- Varför är du så sen? - Bednash kom inte.
Han var sjuk, som vanligt.
Så jag jobbade. Jag fick övertidsersättning.
- Vad har hänt med dina byxor? - Fråga inte.
- Du ser hemsk ut. - Tack.
Hjälp mig...
Jävlar...
- Är du vaken? - Jävlar...
- Vad är det? - Din grabb kom med det.
- Jed? - Nej, den minste.
Eli. Varför kan du inte komma ihåg deras namn?
Det är ett knasigt namn.
Det är namn från Bibeln. På profeter.
Jag har aldrig gillat religiösa namn.
- Var tror du Jezebel kommer från? - Ingen kallar mig det.
Du är en hedning, Jezzie.
Hur kunde jag falla för en sån dumbom?
- Du sålde din själ, sa du. - För vad?
- Ett bra ligg. - Och se vad jag fick.
Det bästa!
- Vad är det i påsen då? - Foton.
Din fru ville kasta dem, så den minste kom hit med dem.
Eli.
De är toppen!
Min far.
Titta på den här babyn.
Vem är det? En sån liten tjockis.
- Det är jag. - Låt mig se!
En tjockis. Du behöver inte titta på det.
- Vem är detta? - Sarah.
Sarah... Jag förstår vad du menar.
- Vadå? - Varför du stack.
- Vad menar du? - Hon ser ut som en riktig ragata.
Hon såg bra ut på den tiden. Du gifte dig inte med henne.
Hejsan, lille vän.
Hur mår du?
Vad är det?
Är det han som dog innan du åkte till Vietnam?
Ja, det är Gabe.
Förlåt.
Jag blev överrumplad.
Vad gör du? Sluta.
Jag gillar inte sånt som får dig att gråta.
Jag grät inte.
Äter du nu igen, din glupske fan?
- Hur går det? - Bättre nu.
Jag åker hem.
Ryggen tar livet av mig. Jag måste gå till Louis.
- Chefen kommer att döda dig. - Tja, vad ska man göra?
Jag såg fram emot att åka hem tillsammans med dig.
Lägg av, Jake. Det gjorde inte ont.
- Hur vet du det? - Jag känner dig.
- Varför är du så spänd i dag? - Inte vet jag.
Jag träffade Sarah häromdan.
- Har hon ont i knäet igen? - Lite.
Vad sa hon?
Lägg dig på högersidan. Den andra högersidan.
Ni filosofer vet allt men kan inte skilja på höger och vänster.
- Vad sa hon? - Inte mycket.
Hon är lika förtegen som du. Lägg handen på höften.
Ta ett djupt andetag. Andas ut långsamt.
Bra. Lägg dig på vänstersidan.
- Pratade hon om pojkarna? - Hon sa att du är ett svin.
- Du sa att hon inte sa så mycket. - Det gjorde hon inte heller.
Slappna av. På rygg.
- Hon älskar dig fortfarande. - Det tvivlar jag på.
Hon pratar om dig hela tiden. Det är kärlek, Jake.
- Gå tillbaka till henne. - Hon kastade ut mig.
Du har en doktorsgrad, men du jobbar på posten.
Efter Vietnam ville jag inte tänka mer.
Hade det varit en annan än du, hade jag hållit med dig.
Slappna av. Detta kommer att göra lite ont.
Duktig pojke.
Jag har hittat en som lever.
- Vad gjorde du med mig? - Jag var tvungen att gå djupt.
- Vila dig lite. - Jag fick en sån konstig syn.
Jag har haft flera på sistone.
Du liknar en ängel, Louis. En förväxt kerub.
- Har någon berättat det för dig? - Ja. Du... Varje gång vi ses.
- Du räddar liv, Louis. - Jag vet.
Brevbäraren!
Var är breven?
- Vart ska du? - Vi har glömt texten. Förlåt!
Se upp!
Singer!
- Jag vill träffa dr Carlson. - Är han ny här?
Nej, han harjobbat här i flera år.
Inte enligt min lista. Har ni en tid?
Nej. Men jag vet var hans kontor är. Det tar inte lång tid.
Ni måste beställa tid.
Jag var med i veterangruppen. Han känner mig.
- Hur var namnet? - Jacob Singer.
Jag har inte ens fått äta lunch än.
Tyvärr, vi har ingen journal på Jacob Singer.
- Vad menar du? - Hör du dåligt? Inget!
Det ärju löjligt! Jag har kommit hit i åratal.
Lyssna på mig, jag...
Jag måste få träffa dr Carlson.
Vi har en kurator för akutfall. En timmes väntetid.
- Fyll i det här formuläret. - Jag vill inte träffa nån kurator!
Dr Carlson känner mig.
Kom tillbaka!
- Kan jag hjälpa dig? - Är inte detta dr Carlsons kontor?
Vänta ett ögonblick.
Låt oss gå ut i korridoren. Ta det lugnt.
Jag är ledsen, men dr Carlson är död.
- Död? - En bilolycka.
Herre Gud.
- När? - För en månad sen.
- Vad hände? - De sa att bilen exploderade.
- Exploderade? Vad menar du? - Jag vet inte mer än så.
Finns det nåt jag kan göra för dig?
Ska jag skaffa hjälp?
Nej, det går bra.
Kanske beror det på pressen.
Pengar och sånt.
Eller din fru.
- Varför nämner du henne? - Du tänker på henne hela tiden.
- Jag pratar aldrig om henne. - Det behöver du inte.
Kanske har det med kriget att göra. Två år i Vietnam sätter sina spår...
Det förklarar inte de stängda stationerna eller missfostren.
New York vimlar av missfoster. Och många stationer har lagts ner.
De är som... demoner.
Demoner?
Jake, älskling, de är alkisar och uteliggare.
Gatorna myllrar av dem. Gör dem inte till mer än så.
De försökte ju döda mig.
Buskörande ungdomar.
De var inte mänskliga.
Lägg av nu.
Vad var de, Jake?
Älskar du mig fortfarande?
- Va? - Älskar du mig?
Ja.
Vart ska du? Följ med mig!
Har du en flickvän? Vill du ha en ny flickvän?
Jag bor i närheten. Och jag är väldigt... ensam.
Visa mig din hand.
Gör det. Hon är verkligen bra på att spå.
Kom igen, det är kul.
- Är du vänster- eller högerhänt? - Högerhänt.
En gift man. Så synd!
Åh, nej.
Skild. Det var bättre.
Ser du den här klyvningen?
- Jag skar mig på ett papper. - Sinne för humor också. Toppen!
Jake! Dansa med mig.
Flörtar du?
Nu ska vi se. Detta är din kärlekslinje.
Och din karriärlinje.
Och detta är livslinjen.
En mycket konstig livslinje.
Det är inget att skratta åt. Enligt den är du redan död.
Du existerar inte. Ge mig en sista blå blick.
Jake, kom hit!
Du kan dansa.
Rör på fötterna, Långben!
- Hans tarmar hänger utanför. - Tryck in dem igen.
Jag har aldrig skämts så mycket i hela mitt liv.
Som du skrek. Vad är det med dig, Jake?
Jag har fått nog av tokstollar!
Jag är trött på män som flippar ut. Ska du bli galen, så bli det ensam!
Vad visar den?
Åh, Gud. Jag ringer doktorn.
- Vad visar den? - Högsta möjliga.
Dr First, förlåt att jag stör. Detta är Jezzie Pipkin i 14 G.
Jag tog tempen på Jake. Han har 41 graders feber. Kan det stämma?
Gode Gud.
- Upp ur sängen! - Jag fryser.
Jake, kom upp ur sängen!
- Vad sa doktorn? - Att du kan dö. Kom nu!
Kom här. Det kommer att gå bra.
Vad gör du?
Ner i badkaret!
Vad är det som händer?
Jag behöver is! Han har 41 graders feber. Is!
Hjälp till, Sam.
Herre Gud. Dö inte ifrån mig, Jake!
Sam, hjälp mig!
Var försiktiga.
Håll honom nere! - Jake du kommer att klara dig.
- Hur är det med honom? - Han gillar inte det här.
Hjälp!
Stopp!
Ni dödar mig!
- Vad var det? - Jag fryser.
- Jag fryser inte. - Nej, du harju alla filtarna.
Det måste vara minusgrader härinne.
Sarah, om du vill få frisk luft, får du sova utomhus.
- Fönstret ska vara stängt. - Det är ohälsosamt.
Är detta hälsosamt? Jag kan dö av lunginflammation.
Vilken dröm jag hade.
Jag bodde ihop med en annan kvinna.
- Vet du vem det var? - Jag vill inte veta det.
Jezebel från postkontoret.
Du träffade henne på julfesten.
Jag bodde ihop med henne. Gud, vilken mardröm.
Det kryllade av demoner. Jag brann.
Jag brann av is.
Skuldkänslor. Rätt åt dig när du är otrogen i dina tankar.
- Hon var kanonbra i sängen. - Sov nu.
- Hon hade underbara lår. - Sa du inte att det var en mardröm?
Det var en mardröm.
En hemsk mardröm.
Pappa, vad var det för oväsen?
- Vad gör du uppe? - Det är kallt.
- Säg det till mamma. - Gå och lägg dig, älskling.
Kan du natta mig?
- Menar du henne? - Nej. Pappa.
Tusan.
God natt.
Blunda nu.
Jag störs inte av en grå himmel. Du gör den...
Blå?
Min solstråle
När jag blir gammal och grå, lova då att inte gå
- Jag älskar dig, min sol... - Stråle.
- Pappa? - Ja, Ted?
- Du glömde min veckopeng. - Din veckopeng?
- Vi pratar om det vid frukosten. - Okej, men glöm inte det.
- Jag älskar dig, pappa. - Är detta en kongress eller nåt?
Jag älskar dig med, Gurkan.
Vänta. Gå inte.
Jag går ingenstans. Jag är här.
Blunda nu. Vi ses i morgon.
Stäng inte dörren.
- Öppna den lite till. - Så här?
- Lite till. - Så här?
Bra.
Jag älskar dig, Sarah.
Akta huvudet.
Vi har ett öppet bröstsår på väg.
Du har tur, Jake. Någon där uppe gillar dig.
Du kommer att bli frisk, Jake.
Du kommer att bli bra.
Är jag... hemma?
Ja, du är här. Hemma.
Tur för dig att din hjärna inte kokade över, sa doktorn.
Vilken natt.
Du skrek och sparkade.
Du sa: "Sarah, stäng fönstret".
Om och om igen. Du pratade med dina ungar, med den döde också.
Sjukt, va?
Du smälte 25 kilo is på 8 timmar.
Är jag död?
Nej.
Du är här.
Doktorn sa att du måste vila.
Han säger att du har ett virus. Det säger de alltid när de inte vet.
Du ska bara ligga stilla.
Du borde gå ut i dag.
Du kan inte sitta här hela tiden. Det är inte bra för dig.
Ta en promenad.
Hitta på nåt. Gå på bio.
Roa dig lite.
Åtminstone en av oss borde få roa sig lite.
Någon hemma?!
- Vem är du? - Fan ta dig!
Två veckor med den här skiten räcker. Sitt här och ruttna om du vill!
Ha en fin jävla dag.
Jake?
Det är Paul. Paul Gruneger.
Paul Gruneger! Hur är läget?
Det måste vara fem eller sex år sen sist.
- Vad pysslar du med då? - Inget speciellt.
- Jag måste träffa dig. - Jag har varit sjuk.
- Jag måste träffa dig. - Okej.
Något är fel, Jake. Jag vet inte vad det är.
Men jag kan inte prata om det med någon.
Tänkte att jag kunde snacka med dig. Du brukade vara bra på att lyssna.
Jag är på väg in i helvetet.
Jag kan inte säga det tydligare. Och säg inte att jag är galen.
De är ute efter mig.
- Vem? - De följer efter mig.
De kommer ut ur väggarna. Jag kan inte lita på någon.
Men jag måste få prata med någon.
Annars blir jag helt galen!
Sköt er själva.
Jag vet inte vilka eller vad de är. Men de tänker ta mig och jag är rädd.
Jag är för rädd för att göra nåt. Kan inte gå hem till min syster...
Jag kan inte ens gå hem. Jag vet inte vad jag ska göra.
Jag vet vad du talar om.
- Vad menar du? - Jag har också sett dem.
- Har du sett dem? - Ja, jag har sett dem.
- Överallt. Som en pest. - Jag trodde jag var den ende.
Jag med. Jag trodde att jag höll på att bli sinnessjuk.
Precis.
Jag har med mig dessa överallt, men de hjälper inte.
Inget hjälper.
Vad hände den där kvällen?
Varför vill de inte berätta det?
Det är min lyckodag.
Mayday! Mayday!
Fem minuter kvar till landningsplatsen!